<77 78 Lad mirakler erstatte alle klagepunkter 79> english
1. Måske er det endnu ikke helt klart for dig, at enhver beslutning du tager, er en beslutning mellem et klagepunkt og et mirakel. Hvert klagepunkt står som et mørkt hadets skjold foran det mirakel, som det vil skjule, og som du løfter det op foran dine øjne, vil du ikke se miraklet bagved det. Dog venter det hele tiden på dig i lyset, men du ser dine klagepunkter i stedet for.
2. I dag går vi hinsides dine klagepunkter for at se på miraklet i stedet for. Vi vil vende dit syn om ved ikke at tillade synet at standse, før det kan se. Vi vil ikke vente foran hadets skjold men lægge det ned for mildt at løfte vore øjne i stilhed for at se Guds Søn.
3. Han venter på dig bagved dine klagepunkter, og når du lægger dem ned, vil han fremtræde i skinnende lys, hvor hver enkelt stod tidligere. For ethvert klagepunkt er en blokering for synet, og når det løfter sig, vil du se Guds Søn, hvor han altid har været. Han står i lyset, men du var i mørket. Hvert klagepunkt gjorde mørket dybere, og du kunne ikke se.
4. I dag vil vi forsøge at se Guds Søn. Vi vil ikke lade os være blinde over for ham; vi vil ikke se på vore klagepunkter. Således vendes verdens syn på hovedet, medens vi ser frem imod sandheden, bort fra frygten. Vi vil udvælge en person, som du har brugt som mål for dine klagepunkter, for at lægge klagepunkterne bort og se på ham. En, som du måske frygter og endda hader; en, du tror, du elsker, som har gjort dig vred; en, du kalder ven, men som du sommetider synes er vanskelig eller vanskelig at gøre tilpas, krævende, irriterende eller utro overfor det ideal, som han skulle acceptere som sit ifølge den rolle, som du satte op for ham.
5. Du ved, hvem du skal vælge; du har allerede hans navn i dit sind. Det vil være i ham, vi beder om at lade dig se Guds Søn. Ved at se ham bagved de klagepunkter, som du havde imod ham„ vil du lære, at det, der var skjult, medens du ikke så ham, er i enhver og er synligt. Han, der var en fjende, er mere end en ven, når han sættes fri til at påtage sig den hellige rolle, som Helligånden har tilskrevet ham. Lad ham i dag være din frelser. Sådan er hans rolle i Gud din Faders plan.
6. Vore længere øvelsesperioder vil i dag se ham i denne rolle. Du vil gøre forsøg på at holde ham i dit sind, først som du nu ser ham. Du vil repetere hans fejl, de vanskeligheder, som du har haft med ham, den smerte han gav dig, det han undlod at gøre, og alle de små og store smerter, som han påførte dig. Du vil betragte hans krop med dens fejl og med dens bedre sider, og du vil tænke på hans fejltagelser og endda på hans »synder«.
7. Lad os da bede Ham, Der kender denne Guds Søn i sin virkelighed og sandhed, at vi må se ham på. en anden måde, og se vor frelser, der skinner i den sande tilgivelses lys, som gives til os. Vi beder Ham i Guds og Hans Søns hellige navn, som er lige så helligt, som Han Selv:
Lad mig se min frelser i ham, som Du har
udpeget som den, jeg skal bede om at lede
mig til det hellige lys, hvor han står, så jeg
kan forenes med ham.
Kroppens øjne er lukkede, og medens du tænker på ham, der gav dig grund til klage, lad dit sind se lyset i ham på den anden side af dine klagepunkter.
8. Det, du har bedt om, kan ikke afslås. Din frelser har ventet længe på dette. Han ønsker at være fri, og at hans frihed er din. Helligånden læner Sig fra ham til dig, idet Han ikke ser adskillelsen i Guds Søn. Og det, du ser igennem Ham, vil sætte Jer begge fri. Vær meget stille nu, og se på din skinnende frelser. Ingen mørke klagepunkter skjuler synet af ham. Du har tilladt Helligånden at udtrykke den rolle, som Gud gav Ham, igennem ham, for at du kunne blive frelst.
9. Gud takker dig for disse stille stunder i dag, hvor du lagde dine billeder til side og så på kærlighedens mirakel, som Helligånden viste dig i deres sted. Verden og Himlen forener sig i en tak til dig, for hver en Guds Tanke må glæde sig, når du bliver frelst og verden sammen med dig.
10. Vi vil huske dette hele dagen og påtage os den rolle, som Gud har tilskrevet os som en del af Guds frelses plan og ikke vor egen. Fristelsen falder bort, når vi tillader enhver, som vi møder, at frelse os og nægter at gemme hans lys bag vore klagepunkter. Tillad rollen som frelser at blive givet til enhver, du møder og til dem, du tænker på eller husker fra fortiden, så du kan dele den med ham. For jer begge to og for alle dem, der endnu ikke kan se, beder vi:
Lad mirakler erstatte alle klagepunkter.